MoziThe Woman King – A harcosHuber Zoltán
The Woman King – amerikai, 2022. Rendezte: Gina Prince-Bythewood. Írta: Maria Bello és Dana Stevens. Kép: Polly Morgan. Zene: Terence Blanchard. Szereplők: Viola Davis (Nanisca), Thuso Mbedu (Nawi), Lashana Lynch (Izogie), John Boyega (Ghezo). Gyártó: Tristar Pictures. Forgalmazó: InterCom. Szinkronizált. 135 perc. Az afrikai amazonok harcias példameséjét a rá aggatott történelmi eposz megjelölés helyett pontosabb volna történelmi tényeket nyomokban tartalmazó alternatív szuperhősfilmként definiálni. Ez a megközelítés már csak azért is célravezetőbb, mert ez a film ebben a formában biztosan nem jöhetett volna létre, ha a Wonder Woman és a Fekete Párduc korábban nem bizonyítják, a PR-szempontokon túl is érdemes akciódús látványfilmet addig mellőzött hőstípusokra alapozni. Az alkotók érezhetően tanultak a két elődtől, hiszen az idealizált Wakanda realisztikusabb tizenkilencedik századi verziója találkozik itt az önmagukra és egymásra számító női szuperharcosok független szövetségével. A cél tehát nem a Dahomey királyság és a valóban létezett Agojie katonák akár csak megközelítőleg hiteles ábrázolása, hanem a vaskosan idealizált példa állítása, amit a film rögtön triplán teljesít. Az idősebb tábornok, a harmincas veterán és a fiatal tinilány mind egykori áldozatok, akik eltérő módszerekkel és egymást segítve néznek szembe a traumáikkal. Közben az ellenfelek is támadnak, ami nemcsak a konkrét és átvitt értelmű bosszúra ad lehetőséget, de az amazonok kivívhatják a közösség és a király megbecsülését. Bár a filmben elhangzanak kötelező tételmondatok és akad néhány fájóan kimódolt fordulat és túlzás, a büszkén vállalt reprezentációs szándékot nagyrészt sikerül a profi szórakoztatásban feloldani. A nyugat-afrikai látványvilág izgalmas, a menetrendszerű összecsapások emelik a pulzust és a markáns karaktereket életre keltő színészek kiválóak. A dél-afrikai Thuso Mbedu ígéretes tehetség, Lashana Lynch és Viola Davis pedig egyaránt igen karizmatikus jelenségek, akik bárkit magukkal ragadnak. A film ráadásul kiválóan fog öregedni, hisz ennél jellegzetesebben mai hollywoodi fabulát még egy erre a célra létrehozott algoritmus se tudott volna írni.The Woman King – A harcos The Woman King – amerikai, 2022. Rendezte: Gina Prince-Bythewood. Írta: Maria Bello és Dana Stevens. Kép: Polly Morgan. Zene: Terence Blanchard. Szereplők: Viola Davis (Nanisca), Thuso Mbedu (Nawi), Lashana Lynch (Izogie), John Boyega (Ghezo). Gyártó: Tristar Pictures. Forgalmazó: InterCom. Szinkronizált. 135 perc. Az afrikai amazonok harcias példameséjét a rá aggatott történelmi eposz megjelölés helyett pontosabb volna történelmi tényeket nyomokban tartalmazó alternatív szuperhősfilmként definiálni. Ez a megközelítés már csak azért is célravezetőbb, mert ez a film ebben a formában biztosan nem jöhetett volna létre, ha a Wonder Woman és a Fekete Párduc korábban nem bizonyítják, a PR-szempontokon túl is érdemes akciódús látványfilmet addig mellőzött hőstípusokra alapozni. Az alkotók érezhetően tanultak a két elődtől, hiszen az idealizált Wakanda realisztikusabb tizenkilencedik századi verziója találkozik itt az önmagukra és egymásra számító női szuperharcosok független szövetségével. A cél tehát nem a Dahomey királyság és a valóban létezett Agojie katonák akár csak megközelítőleg hiteles ábrázolása, hanem a vaskosan idealizált példa állítása, amit a film rögtön triplán teljesít. Az idősebb tábornok, a harmincas veterán és a fiatal tinilány mind egykori áldozatok, akik eltérő módszerekkel és egymást segítve néznek szembe a traumáikkal. Közben az ellenfelek is támadnak, ami nemcsak a konkrét és átvitt értelmű bosszúra ad lehetőséget, de az amazonok kivívhatják a közösség és a király megbecsülését. Bár a filmben elhangzanak kötelező tételmondatok és akad néhány fájóan kimódolt fordulat és túlzás, a büszkén vállalt reprezentációs szándékot nagyrészt sikerül a profi szórakoztatásban feloldani. A nyugat-afrikai látványvilág izgalmas, a menetrendszerű összecsapások emelik a pulzust és a markáns karaktereket életre keltő színészek kiválóak. A dél-afrikai Thuso Mbedu ígéretes tehetség, Lashana Lynch és Viola Davis pedig egyaránt igen karizmatikus jelenségek, akik bárkit magukkal ragadnak. A film ráadásul kiválóan fog öregedni, hisz ennél jellegzetesebben mai hollywoodi fabulát még egy erre a célra létrehozott algoritmus se tudott volna írni.
Cikk értékelése: | ![](buttons/szomoru.gif) | ![](buttons/number1.gif) | ![](buttons/number2.gif) | ![](buttons/number3.gif) | ![](buttons/number4.gif) | ![](buttons/number5.gif) | ![](buttons/number6.gif) | ![](buttons/number7.gif) | ![](buttons/number8.gif) | ![](buttons/number9.gif) | ![](buttons/number10.gif) | ![](buttons/vidam.gif) | szavazat: 0 átlag: - |
![](buttons/bontas.gif) |
|