Alföldi Nóra
Satamut fil-isrin – szudáni, 2019. Rendezte és írta: Amjad Abu Alalal. Kép: Sébastien Goepfert. Zene: Amin Bouhafa. Szereplők: Islam Mubarak (Sakina), Mustafa Shehata (Muzamil), Bonna Khalid (Naiema), Talal Afifi (Alnour). Gyártó: Anfoldi / DUOfilm / Station Films. Forgalmazó: HBO Go. Feliratos. 103 perc.
Szudán varázslatos, holdbéli tájain még napjainkban is hisznek a varázslók próféciáiban. Sakina így boldogan kéri elsőszülött gyermeke, Muzamil névadóján a jövendölést, ahol a sejk mindössze 20 életévet jósol neki. A kinyilatkoztatást a falu minden lakója hallotta, a gyermek jövője kőbe van vésve, így rá és családjára az elkövetkező két évtizedben nem vár semmi, csak a gyász. Muzamil apja külföldre menekül dolgozni, Sakina így egyedülálló anyaként gúzsba kötve várja a jóslat beteljesülését. Muzamil kisgyerekként tisztában van a sorsával, iskolába nem jár, a falubeli gyerekekkel nem játszik, anyja a széltől is óvja és csak nagy nehezen engedi el, hogy az imaházban a Koránt tanulja. Mire betölti a 19. életévét, fejből tudja a tan minden sorát, a helyi boltban dolgozik, egyetlen barátja Naiema szerelmes belé, Muzamil azonban nem viszonozza érzelmeit, hiszen felesleges ilyesmibe bonyolódnia. Apa-szerepet tölt be életében a valaha nagyvilági életet élő Sulaiman, aki megmutat neki pár ereklyét a külvilágból: filmet, kamerát, egy fotót Marilyn Monroe-ról, Muzamilnak azonban alapvetően végtelenül sivár halál utáni élete van halála előtt.
Amjad Abu Alalal rendező lassan kibontakozó lírai történetet vezet fel az eleve elrendeltetés örök dilemmájáról, amelynek mentén nagyon könnyen belebonyolódhatott volna az ezzel kapcsolatos banális frázisok üres puffogtatásába. Ám ehelyett kizárólag a saját közegére koncentrál, engedi, hogy a környezet vizuális adottságai beszéljenek helyette. A Húszévesen meghalsz képei Hollywood legszebb, legtrendibb panorámáit verik kenterbe; az alkotók könyörtelen profizmussal várták ki a megfelelő pillanatokat és fényviszonyokat annak érdekében, hogy lélegzetelállító világot teremtsenek. Abu Alalal mindezt pár különösen dekoratív álomszerű vízióval egészítette ki, így komótosan haladó története lehengerlő frissességet és megkapó érzelmi világot teremt.
A cikk közvetlen elérhetőségei: | |
![]() | offline: Filmvilág folyóirat 2021/03 61-61. old. |
![]() | online: http://filmvilag.hu/xereses_frame.php?cikk_id=14847 |