Lichter Péter
Cobra Verde – német, 1987. Rendezte: Werner Herzog. Írta: Bruce Chatwin regényéből Werner Herzog. Kép: Viktor Ruzicka. Zene: Popol Vuh. Szereplők: Klaus Kinski (Cobra Verde), King Ampaw (Taparica), José Lewgoy (Coutinho), Salvatore Basile (Fraternidade). Peter Berling (Bernabé). Gyártó: Werner Herzog Filmproduktion. Forgalmazó: CineGo. Feliratos. 111 perc.
Nem valószínű, hogy a filmtörténet fel tud mutatni még egy olyan rendezőt Herzogon kívül, aki ennyire azonosulna saját filmjeivel. A német újfilm nyolcvan felé közeledő, ma is fáradhatatlanul aktív legendája a karcosan őszinte, recsegős tőmondataival és szinte abszurd módon kalandos életével – elég csak felidéznünk az esetet, amikor egy külső tévéinterjú közben hasba lőtték –, mintha maga is egy lenne a megszállott Herzog-hősök közül. A rendező legjobb műveit átjárja egy különös kettősség: a nyers naturalizmus és az elemelt, gyakran ünnepélyesen álomszerű merengés, mintha a történetet nem elmesélné, hanem elálmodná nekünk. Herzog saját bevallása szerint sem kimondottan intellektuális rendező: sokkal inkább az ösztöne és zsigerei irányítják a kameráját, mintsem az agya.
Talán ezért is lehet, hogy életművének legmeghatározóbb elemei a táj és az arc, a film legelemibb, szinte ősi esszenciái: a Herzog-művek gyakran hatnak olyannak, mintha a századfordulón, vagy legalábbis századfordulós, ősfilmesen naiv attitűddel forgatták volna őket. Herzog tájai folyamatosan változnak – gyakran büszkélkedett azzal, hogy az összes kontinensen forgatott –, de a megszállott hőseinek arcai hasonlóak maradtak: közülük pedig a perzselő tekintetű Klaus Kinski volt a leghírhedtebb. A közmondásosan nehezen kezelhető színész és a közmondásosan elszánt rendező öt filmet forgatott együtt, a Cobra Verde volt az utolsó. A Bruce Chatwin regényéből készült kosztümös film egy tizenkilencedik századi fiktív kalandor (és rabszolgakereskedő) életét dolgozza fel, a Herzogra jellemző ráérősen merengő stílusban: a film épp olyan fáradt és álmatag benyomást kelt időnként, mint a címszereplő Kinski. A Cobra Verde akkor a leghipnotikusabb, amikor a dokumentarista képsorok és a tájképek eggyé válnak: ilyenkor a film mozi után kiált, de pandémia idején a streaming-mozival kell megelégednünk.
A cikk közvetlen elérhetőségei: | |
![]() | offline: Filmvilág folyóirat 2020/12 59-59. old. |
![]() | online: http://filmvilag.hu/xereses_frame.php?cikk_id=14754 |