JátékszenvedélyMecha játékok és filmekDávid GóliátbanHerpai Gergely
Gép és ember szimbiózisa, ezek a mechák: hatalmas és óriási pusztító erővel rendelkező harci gépek, amelyeket erre kiképzett pilóták irányítanak. A japán sci-fi témájú
mangákból és animékből származó kifejezés (メカ, meka) eredetileg sok mindent
jelentett: autók, különleges fegyverek, számítógépek és a kétlábon járó,
végtagokkal rendelkező gépeket robotnak (ロボット robotto) hívták a felkelő nap
országában. Akár használ mesterséges intelligenciát, akár nem, az biztos, hogy
a mechát minden filmben és videójátékban pusztításra fejlesztik ki.
Iszonyatos
romboló erő, részben két lábon járó tank, részben egy hatalmas, megnagyobbított
géptestű katona: ezek a jellemzői a mecha jellegű két lábon járó harci
egységeknek. Az óriási harci gépek félelmet okoznak az ellenség szívében,
tulajdonképpen az ókori hadseregek harci elefántjainak szerepkörét viszik
tovább.
Ugyanakkor
kiszolgáltatottabbak is, hiszen többnyire lassan, kiszámíthatóan mozognak, nem
tudnak rejtőzködni és fedezékben vonulni, addig képesek csak talpon maradni,
ameddig az energiapajzsuk (ha van nekik), vagy a páncéljuk kitart.
Big in Japan
A
mecha videójátékok műfaja Japánban a legnépszerűbb. Minden idők leghíresebb
lopakodós akció-kalandjáték sorozata, a japán játékdesigner zseni, Hideo Kojima
által több mint harminc éven keresztül fejlesztett Metal Gear és a Metal Gear
Solid is mechákról szól, igaz, ebben a játékban a sorozat főszereplői (Big
Boss és egyik klónja, Solid Snake) csak a terepen, földközelben lopakodnak, és
maguk hatalmas méretű mechák csak háttértörténetül szolgálnak. Big Boss a
történet szerint hol a CIA megbízásából (Metal
Gear Solid 3), hol a saját szakállára kutatja (az ikonikus sorozat részeinek
nagyjából felében) az eredetileg egy szovjet tudós által kifejlesztett gépek
titkát. Sokszor össze is csap velük, illetve a Metal Gear Solid 5-ben (a sorozat legutolsó részében) a kis méretű,
„mini-mechákat” Big Boss-al irányíthatjuk is.
Metal Gear mechák Kojima játékaiban misztikus, félelmetes gépek,
sokszor állati hangokat adnak ki és mesterséges intelligencia irányítja őket. A
Metal Gear univerzumában Kojima
nagyszerűen keverte a valós történelmi korszakokat és egzotikus helyszíneket a
többé-kevésbé hangsúlyos sci-fi elemekkel: legutolsó rész, a MGS5 például a nyolcvanas évek
Afganisztánjában játszódik, és a saját, privát zsoldoshadsereget irányító Venom
Snake-nek (akiről a játék sztorija szerint úgy tudjuk, hogy ő Big Boss) többek
között a szovjet katonákkal is harcolnia kell. A két lábon járó robotokat
azonban nem ők, hanem az X.O.F. nevű rejtélyes szervezet fejlesztette ki és
használja és ezekkel kell majd Snake segítségével megküzdenünk. A felemás módon
lezárt történet (Kojimának anyagi okok miatt nem volt lehetősége úgy befejeznie
utolsó MGS játékát, ahogy szerette volna) sajnos nem ad kellő magyarázatot arra
nézve, pontosan mit is tudnak ezek a gépi szörnyetegek, de ezáltal egyrészt meg
is maradhatott a „misztikumuk”.
Háborús gépek
Természetesen
a videójátékok többnyire kevésbé misztikus fényben tüntetik fel ezeket a hatalmas
és félelmetes harci gépeket, szerepük inkább funkcionális, még abban az esetben
is, amikor a főszerepet kapnak. Az Armored
Core című – szintén japán – játékfranchise-ban a játékos egy név nélküli
főhőst alakít, aki szintén zsoldos: mecha robotjával vállal harci küldetéseket
különböző cégek megbízásából. A játék jellemzői közé tartozik, hogy a gépének
különféle alkatrészeit változtathatja, cserélheti, erősítheti – az ezekhez
szükséges pénzt pedig a küldetésekből kapja. Az 1997 óta tartó, 24 (!) részből
álló játéksorozat alapján egy japán képregény (manga) és egy regény is készült,
illetve dolgoztak egy rajzfilmen is, de az végül nem látott napvilágot.
Míg
az Armored Core-okban kívülről látjuk
irányítható harci robotunkat, addig a másik híres mecha-játéksorozatban, az
Activision által kiadott MechWarrior
sorozatban (melyet a BattleTech táblás társasjátéka alapján készítettek) már
belső nézetből láthatod a gépszörnyedet. Ebben a játékban is cserélgethetjük,
erősíthetjük harci masináinkat, különféle gyilkolóeszközökkel és védelmi
rendszerekkel. A történetnek, a játék univerzumának itt szintén kevésbé van
jelentősége, mint a Metal Gear címek
esetében, az Armored Core-okhoz hasonlóan
ebben is egymás után kell küldetéseket vállalnunk. Ebbe a körbe tartozik a
PlayStation VR-sisakra készült RIGS:
Mechanized Combat League című
játéka is, amelyben leginkább a virtuális valóság kihasználása az érdekes.
A
mechás videójátékok egyik érdekes színfoltja a 2016-ban megjelent Titanfall 2. Miközben az változó
történeti motívum, hogy a mechákban a pilóták mellett/helyett van-e mesterséges
intelligencia, addig nagyon ritka, hogy egy ilyen harci gép szinte emberi
vonásokkal rendelkezik, a főszereplő „barátjává” válik és a játék bizonyos
pillanataiban még meg is siratjuk, tehát a játékosban idővel érzelmek ébrednek az
AI által vezérelt, lépegető gép, a főhős „hű társa” iránt.
Ez a
motívum azért is érdekes, mert a nemrég mozikba került Tűzgyűrű: Lázadás történetéből ezt a „ziccert” kihagyták: bár az
ott szereplő hatalmas lépegető harci gépek, illetve az a kis mecha, amelyet a
fiatal lány, Amara Namani karaktere saját maga gyártott, szinte a hű „háziállatjának”
is tekinthető, azonban a film mégis elmulasztja, hogy az ember és gép közti
érzelmi viszonyt jobban kidolgozza. A hadsereg többi nevesített mechájáról sem
tudunk meg sokkal többet.
Mechák a filmvásznon
Ezzel
el is érkeztünk a mozikban látható mechás filmekhez. Míg a videójáték-piacot elárasztják
a „lépegetős harci robotos” játékok, addig a filmvilágban korántsem ennyire
népszerű ez a műfaj. A mecha-tematika legelső és egyben legismertebb
filmsorozata nem más, mint a Star Wars,
ahol A birodalom visszavág
világhírűvé vált négylábú AT-AT „birodalmi lépegetői” mellett kétlábú AT-ST-k
is szerepeltek. (Utóbbiak már A Jedi
visszatérben megjelennek.) A John Williams világhírűvé vált baljós zenéjére
lépkedő AT-AT-kkel kapcsolatos kulcsjelenet, amikor Luke Skywalker egyszerű kis
siklójában ülve egy dróthuzallal fonja össze a más módon legyőzhetetlen, lassan
előre haladó monstrumokat. Ebben az ikonikus jelenetben a mechák nagyszerű
szimbólumává váltak a hagyományos módon legyőzhetetlen, csak furfanggal
legyűrhető, szörnyeteg Góliátnak.
Emlékezetes
volt James Cameron Aliens című
filmjében az a jelenet is, amelyben Ellen Ripley egy Caterpillar P-5000, nem
harci egységgel, hanem rakodómunkára kifejlesztett mechában ülve csap össze az
Alien királynővel. Ez volt talán az egyetlen olyan óriásrobotos harc, ahol a
mecha egyszerű „civil” volt.
Egy
későbbi sci-fiben James Cameron Avatarjában
az AMP egységek már sokkal inkább hasonlítanak a kétlábú, klasszikus harci
mechákhoz. A filmben az űrlények ellen bevetett monstrumokat a „pilóta” a testéhez
rögzített irányítókarokkal vezérli, miközben a „kezükben” hatalmas puskákat
tartó gépeket az emberi mozgáshoz hasonló módon tudják irányítani. Cameron
filmjében tehát a mechák az emberi test kiterjesztett végtagjai, hatalmas
géppáncélok, saját mesterséges intelligencia, karakter, vagy akarat nélkül.
Guillermo
del Toro, a videójátékok világához mindig is közelálló mexikói rendező (aki
egyébként a Metal Gear Solid
alkotójának, Hideo Kojimának legjobb barátja és egyben szellemi társa) 2013-as Tűzgyűrűjében (Pacific Rim) szintén emberek irányítják a kétlábú harci
robotmonstrumokat, a „Jaegereket”, ám a film érdekessége, hogy irányításukhoz
nem egy, hanem két pilóta szükséges, akiknek agya neuronhidakkal van
összekapcsolva, így egymás emlékeit, gondolait is „látják”, hogy tökéletesen
egymásra hangolódva eredményesen tudják irányítani a robotokat. Az
összességében elég közepes sci-fi akciófilmben a mechákkal felvértezett
hadsereg gigászi méretű földönkívüli szörnyekkel, a Kaijukkal veszi fel a harcot.
A 2018-as
folytatásban, a Tűzgyűrű: Lázadásban
a neuronhíd motívuma sokkal nagyobb hangsúlyt kap, még a főgonosz karakter esetében
is, aki amiatt válik szörnyeteggé, mert korábban a Kaijukkal létesített
kapcsolatot. A három főhős, Nate Lambert, Jake Pentecost, Amara Namani és más
pilóták is neuronhidakkal összekapcsolva irányítják a hatalmas harci gépeket. A
neuronhíd kapcsolat megfelelő hatásfoka kulcsfontosságú lesz az egyébként
rendkívül gyenge filmben: Amara negatív emlékei eleinte többször is gátolják,
hogy Jake-el megfelelő „szellemi kapcsolatot” létesítsen és a film során csak
fokozatosan jutnak el olyan közös szintre, hogy hatékonyan tudjanak a harcolni
a kétszemélyes pilótafülkében. Az agyhullámokkal irányított mecha érdekes
motívum, ám a nevesített robotokról sajnos szinte semmit sem tudunk meg.
A
videójáték-világban készül már a MechWarrior
5: Mercenaries, amely tovább viszi a sorozatra jellemző, félig szimulátor,
félig belső-nézetes akciójáték (FPS) vonalat. VR-változat egyelőre nem készül a
már megjelent RIGS-en kívül, a műfaj
egyéb téren sem látszik megújulni.
A
filmvásznon újabb mechás film készültéről egyelőre nem tudni, a Tűzgyűrű: Lázadás anyagi és kritikai
bukása után pedig egy ideig nem is valószínű, hogy a producerek a harmadik rész
elkészítésén gondolkoznának.
Annak
ellenére, hogy a mechák többnyire nem túl intellektuális akciódús sci-fik
szereplői, a metaforikus értelmük vitathatatlan. Az emberi faj extrém
evolúcióját testesítik meg – legalábbis, ami a háborús technológiát illeti. A
homo sapiens eszközhasználó lény, méghozzá köbre emelve, szélsőséges mértékben
az: olyan módon szorul rá teste és (a számítógép kora óta) értelme gépi
kiterjesztésére, hogy a mai civilizáció hatalmasat zuhanna vissza egy korábbi
szintre, ha ettől megfosztanák. A mecha karakterében rejlő metaforikus
potenciállal az „óriásrobotos” filmek sajnos nem élnek, pedig ezáltal
kiemelkedhetnének a sablonokból.
TŰZGYŰRŰ: LÁZADÁS (Pacific Rim: Uprising) – amerikai, 2018.
Rendezte: Steven S. DeKnight. Írta: Emily Carmichael és T.S. Nowlin. Kép:
Daniel Mindel. Zene: John Paesano. Szereplők: John Boyega (Jake), Scott
Eastwood (Nate), Tian Jing (Shao), Rinko Kikuchi (Mako), Cailee Spaeny (Amara).
Gyártó: Clear Angle Studios / Dentsu / Double Negative / Universal Pictures.
Forgalmazó: UIP-Duna Film. Szinkronizált.
111 perc.
Cikk értékelése: | ![](buttons/szomoru.gif) | ![](buttons/number1.gif) | ![](buttons/number2.gif) | ![](buttons/number3.gif) | ![](buttons/number4.gif) | ![](buttons/number5.gif) | ![](buttons/number6.gif) | ![](buttons/number7.gif) | ![](buttons/number8.gif) | ![](buttons/number9.gif) | ![](buttons/number10.gif) | ![](buttons/vidam.gif) | szavazat: 0 átlag: - |
![](buttons/bontas.gif) |
|